За последен път: Не ме интересува какво пише в компютъра.
Не сме взимали пакетче ядки от барчето.
И не сме гледали ''Д-р Духай до насита''.
Джоуи, снощи да си бил в стаята ни? - Не.
Казаха ми, че името на филма няма да се упомене в сметката.
Напускаме апартамента. - Точно така.
Вече не съм младоженка и няма да бъда.
Сега съм просто нечия съпруга.
А от мен по-щастлив човек няма.
Очакват ни още много мигове. - Да бе, вярно.
Заминаваме на меден месец. - Чак в четвъртък.
Снимките от сватбата. - Няма да ги проявят скоро.
А тези от масите? - Неслучайно се омъжих за теб.
Ще ги занеса да извадят снимките, а ти се прибирай.
Какво си снимал? - Нищо.
Нещо.
Те са у Рос. Той изнесе ли се? - Сериозно ли питаш?
Стаята се освобождава до 12 ч., а му остават още цели 11 минути.
Е, и? - Никога не напуска и миг по-рано.
Веднъж освобождавахме стая по-късно и така се възбуди,
че по-хубав секс не бяхме правили.
Беше страхотно, докато не извика: ''Радисън!''
Отивам да взема Рос и апаратите, за да проявя снимките.
Джо, ти си на 32 години.
Ето копие от сметката ви. - Благодаря.
Шампанско... Ягоди...
Господи! Чандлър е поръчал порно през първата ни брачна нощ!
Колко е жалък!
Ядки?
П Р И Я Т Е Л И ЧЕРВЕНАТА БЛУЗА
Здрасти.
Ще вземеш ли всички тези сапуни и шампоани?
Защо не, влизат в цената на стаята.
Да, но не ти трябват.
Какво е това? - Конци.
Удари кьоравото.
Къде са фотоапаратите? - Какви фотоапарати?
Снощи те помолих да ги вземеш. - Нищо подобно.
Преди да разрежем тортата, дойдох при теб и ти казах...
Дойде при мен и ме помоли за услуга.
После чичо Мъри ти връчи чек.
Ти попита защо го наричат ''чек'', а не ''поляк''.
А после избухна в смях като сега.
И апаратите не са у теб? - Не.
Изчезнали са? Моника ще откачи! - Някъде из хотела са.
Ще ги потърсим заедно.
След 3 минути.
Здрасти.
Ще отвориш подаръците без него? - Не.
Но те ме призовават.
Този малкият дори скочи в скута ми.
Чандлър няма да се разсърди за един. Какво ли има вътре?
Малко огледало. Огледаш ли се, виждаш каква ще си, като остарееш.
Миниатюрна солничка!
За миниатюрна солчица!
Беше адски забавно. - Да...
Ще изчакам Чандлър за останалите подаръци.
Но пък солничката сигурно е част от цял комплект.
Брои се за половин подарък.
Как мислиш? - Тогава потърси и в друга кутия.
Сигурно е в тази. - Или в тази!
Как се чувстваш? Гади ли ти се сутрин?
Момчетата още не знаят. Нали? - Да. Чандлър си мисли, че е Фийби.
Той наистина си мисли, че съм бременна.
Не ме пита как съм, нито ми носи торбите.
Жена му много ще си пати.
Тази след теб.
Няма да си бременна задълго, защото днес ще кажа на бащата.
Високият съсед от първия етаж ли е? - Не!
Според мен е готин. - Тогава ти зачени от него.
Повярвай ми, старая се.
Много е странно. Ще му кажеш днес, а той не подозира какво го чака.
Ще почукаш на вратата му и ще промениш живота му завинаги.
Ти си като Ед Макмахън, но без тлъстия чек.
И без първичния сексапил.
Наистина е голяма новина.
Не, това е грандиозно събитие. А той и представа си няма.
Шляе се по улицата и си мисли: ''Спах с Рейчъл Грийн. Страшен съм!''
После - бум! Става баща. Всичко се променя.
Променя се, ако той пожелае. Няма да го моля за нищо.
Значи е раздвоен. Шляе се и се пита дали иска да става баща и - бум!
Какво е това ''бум''? - Не знам. Например...
Бута го рейс.
Как ще реагираш, ако бивше гадже ти каже, че е бременна от теб?
Коя се е обаждала?
Като блондинка ли говореше? С акцент?
Защо влязох в магазина за слънчеви очила?!
Джоуи, спокойно. Още няма да ставаш баща.
Изкарахте ми ангелите!
Какво става тук?
Да не е бременна някоя от вас?
Да, аз.
Боже мой, Фийбс!
Ще имаш дете? - Да.
Господи! Ще имам дете!
Кой е бащата? - Не го познаваш.
Не му пука за мен и бебето.
Кой е той? Ще го намеря и ще му разгоня фамилията!
Дейвид Лин. - Дейвид Лин!
Дейвид Лин!
Кой е Дейвид Лин? - Един досадник от фитнес-залата.
Чандлър? - Намери ли фотоапаратите?
Не, а ти? - Да. Затова празнувам под масата.
Проверих в бюро ''Загубени вещи'', но ги нямаше.
Жестоко! Моника е потисната и само снимките щяха да я разтушат.
Тъкмо се оженихте. Защо е потисната?
Едва се сдържам да не я попитам.
Всичко провалих. - Съжалявам.
Хрумна ми нещо. Ресторантът е същият.
Има оркестър. Гостите ще са много и издокарани.
Предлагаш да забравим проблемите си с танци?
Да купим фотоапарати от магазина, да се изтупаме и да снимаме.
Важното е да не хващаме лицата.
Сериозно ли говориш? - Мисля за младата ти жена.
Искаш ли бракът ви да започне с разочарование?
Брачен съвет? От теб?!
Всичко е точно като на вашата сватба.
Цветята същите ли са? - Моника ги избра.
Столовете? - И тях.
Приборите? - Също.
Ти какво прави? - Отговарях за фотоапаратите.
Към магазина?
Каза ли му? - Още не.
Защо си още тук? Няма ли да му кажеш?
Гънтър ли е? - Не.
Фийби, не е Гънтър. - Слава богу. Бебе с такава коса?
Бащата не е тук, още не знае и май няма да му кажа.
Защо? - Да видим...
Шляех се по улицата и си мислех: ''Днес ще кажа на бащата''. И бум!
Рейс?
Не. Ти! Ти ме разколеба.
С приказките, че е голямо събитие. - Така си е.
Но аз смятах, че се отнася само до мен.
Бащата изобщо не влизаше в сметките.
Много задълбаваш. Просто му кажи и да приключваме.
Като да отлепиш този лейкопласт - бързо и безболезнено.
Майко мила!
Видя ли?
Разопаковаме подаръците, а? - Не. Направих грешка.
Джоуи, не съм на себе си!
Каквото и да кажа или направя, моля те, попречи ми да ги отворя.
Ще ми помогнеш ли? - Да.
Дай ми още един. - Добре.
Здравейте. - Добре, че дойде.
Фийбс, слушай...
Седни. Искам да ти кажа нещо. - Добре.
Светът навън е жесток, особено към самотните майки.
Винаги съм изпитвал особена привързаност към теб,
затова...
Фийби Бъфе, ще се омъжиш ли за мен?
Господи!
И още как! Ще се омъжа да теб!
Не можеш да се омъжиш за него! - Твоята сватба мина. Мой ред е.
Защо не може да се омъжи за мен? - Мога и ще го направя.
Не тя е бременна, а Рейчъл.
Рейчъл ще има дете! - Божичко!
Той щеше да разбере след 9 месеца. - Това е Джоуи!
Обичам те.
Не е истина! Рейчъл - бременна? - Да.
Кой е бащата? - Не знаем.
Дали е онзи пич? - Има пич?
Кой е той? - Спа при Рейчъл преди месец.
Не видях кой е, но...
Приключи ли с разказа?
Онзи остави това.
Господи! Знам кой е бащата!
Хората трябва да си довършват разказите!
Извинете, ще ни снимате ли? - Разбира се.
Вие ще ни върнете ли жеста?
Да, разбира се.
Щрак!
Не, не щракна. - Аз го чух.
Нямаше светкавица. - Защо не искате да ни снимате?
Добре де, ще ви снимам.
Пръстът ви беше върху обектива. - Ти да не си фотограф? Я чупка!
Гризеше ме съвестта, че така те наплаших.
Повиках бащата в кафенето, за да му кажеш.
Чакай, откъде знаеш кой е бащата?
Може да се правя на глупава,
но аз съм нещо повече от красива блондинка с чевръст задник.
Тази блуза май е на бащата. - Господи!
И сега е вътре?
Може да си тръгнеш или да отлепиш лейкопласта.
Кое предпочиташ?
Да го отлепим! - Сигурна ли си?
Добре, извинявай.
Здравей, Рейч.
Качи се на подиума. Ще те снимам как вдигаш тост.
Моля собственика на Буик, модел 1995 г.,
да се яви на рецепцията, тъй като ще вдигнат колата му.
Това е моята кола!
Буик от 1995 г.? - Да!
В зелен цвят? - Да!
Простете, имах предвид син буик. - Да! Синьо-зелен е.
Ами побързайте!
Ще направим ли последната снимка?
Приготви се да бягаш.
Честито!
Е, какво има? - Рейчъл иска да ти каже нещо.
Тази червена блуза твоя ли е? - Не.
Ето я моята червена блуза.
О, не!
Искате ли кафе?
Или отрова? Не? Само за мен? Добре.
Какво става? - Нищо.
Фийби се е объркала.
Но ти доста често носиш тази блуза. Да не си се хванал на бас?
Всъщност се радвам, че Фийби се обади.
Скъсахме, защото бях дечко. Но аз съзрях. Трябва да се съберем.
Не му е сега времето.
Напротив. - Добре.
Готов съм за сериозна връзка. Моля те, нека да опитаме.
Аз съм бременна.
Хайде, бягай! - Благодаря.
Изобщо не знам как са се отворили!
Всичките ли ги разопакова? - Да, аз съм ужасен човек!
Чандлър вече няма да ми има доверие!
Това е подаръкът на нашите! - За какво служи?
Не знам. Май се правят салами с него.
Как мина? - Какво каза Таг?
Таг не е бащата. И Джоуи ли знае?
Да, Рейч. Много се радвам за теб.
Брей! Дори не се опита да ми разкопчаеш сутиена.
Изобщо ще съобщиш ли на бащата? - Да. Но не тази вечер.
Независимо как ще реагира той, няма да си сама.
Така ли? - Да. Слушай...
Светът навън е жесток, особено към самотните майки.
Винаги съм изпитвал особена привързаност към теб...
Рейчъл, ще се омъжиш ли за мен? - Моля?
Моля?!
Фийбс, върни ми пръстена! - Не!
Много си ми сладък, скъпи. Но аз не си търся съпруг.
Разбирам.
Сега ме извинете, отивам да полегна.
Ти ме наскърби жестоко.
Но ще те приема отново, Джоуи Трибиани.
Аз ти предложих само... - Машинка за салами!
Върнахме се! - В кухнята сме, да си останем тук!
Време е за снимки. - Много ще ви харесат.
Тук е Рос.
Тук съм аз.
Тук сме аз и Рос.
А това е първата ни целувка като семейство.
Страхотна е! Наистина.
Интересно защо намерих фотоапаратите в един от саковете.
Как не го предвидихме!
Е, това не е нашата първа целувка.
Това е снимка на първата ми целувка с тази жена.
И както виждам, няма да я забравиш, затова...
Да проявя ли истинските снимки? - Не е лошо като идея.
Отворила си подаръците без мен? Щяхме да го правим заедно!
Целунал си друга жена?
Квит ли сме? - Да!
Ще сложа цветята във вода.
От ресторанта ли ги открадна? - Не, от фоайето на хотела.
Ще ми вписват порнофилм и ядки в сметката. Не са познали!
Блузата ми!
Търся я от цял месец.
Господи!
Здрасти! Как си? - Добре. Отдавна не сме се виждали.
Блузата ти ми харесва. - И аз харесвам твоята!
Какво стана с Рейчъл, а? - Да. Много неща стават с нея.
От кого е? - От някакъв италиански дизайнер.
Прочети си етикета. Чао!
Голям чешит.
Адаптация: СДИ МеДиа Гроур
[ВULГАRИАN]